Kristillinen eksistentialismi tarkoittaa eksistentialistisen filosofian suuntauksen kristillisiä muotoiluja ja tulkintoja. Eksistentialismi tarkoittaa lähinnä 1800-luvulla pohjustettua ja toisen maailmansodan jälkeen yleistynyttä mannermaisen filosofista ajattelusuuntaa, jonka mukaan olennon olemassaolo eli eksistenssi edeltää sen olemusta. Eksistentialismin mukaan olennolla ei siis ole ennalta annettua tarkoitusta tai luontoa. Ihmisellä on näin ollen vapaus tai vastuu luoda ja tulkita omaa elämäänsä määrittäviä merkityksiä.[1]
Ajatussuunta on osittaisessa ristiriidassa kristillisen näkemyksen kanssa, jonka mukaan luomakunnalla on sille ennalta asetettu olemus ja tarkoitus. Tästä huolimatta kristinusko ja eksistentialismi eivät ole toisensa poissulkevia, vaan niiden välillä on mahdollista luoda synteesiä. Tunnetuin kristillinen eksistentialisti lienee Søren Kierkegaard. Kristillistä eksistntialismia edustavista nykyaikaisista ajattelijoista merkittävimpiä taas on Paul Tillich.